Hejsan.
Är allt som det ska? Är du vilse?
- Det där var tradigt. - Åkte du tunnelbana så där?
- Ingenting? - Militärkupp i Uganda.
Ytterligare en bild på dig med...
- Regeringsombildning. - Inget av vikt. Herregud!
- Jag måste ha några. Ge mig. - Nej.
- Ge mig. - Vi kom överens om totalt förbud.
Du har ju betalat alla i närheten för att inte sälja till dig.
Idiotiskt! Vems idé var det?
Mrs Hudson!
Det går jättebra för dig, Sherlock. Ge inte upp nu.
Tala om var de ligger.
- Snälla... - Tyvärr.
Jag avslöjar nästa veckas lottorad. Det var värt ett försök.
Var är min hemliga gömma?
- Var är cigaretterna? - Jag får aldrig röra dina saker.
Du är ju inte min hushållerska.
Vad sägs om en kopp te?
Jag behöver nåt starkare än te. Sju procent ungefär.
Du har träffat mr Chatterjee igen. Ny klänning och mjöl på ärmen.
Ingen klädsel för bakning direkt. Foliespår under tumnageln.
Passa dig för skraplotterna.
Casbah Nights, väl mustigt en måndag- morgon. Jag har bloggat om parfymer.
Hoppas inte för mycket på kryssningen. Han har en fru i Doncaster.
Jag vet inte vad du pratar om!
Vad tusan skulle det där föreställa? Gå och be om ursäkt.
Be om ursäkt? Jag avundas dig verkligen.
- Avundas mig? - Din hjärna, så enkel och outnyttjad.
Min är som en rusande motor, en raket som skakar på rampen.
- Ge mig ett fall! - Du har nyss harpunerat en död gris!
Det var i morse. När kommer nästa?
Har du kollat sajten?
"Bästa Sherlock Holmes, Blåklocka är borta. Snälla, hjälp."
- Blåklocka? - En kanin!
Den blev självlysande "som en älva", och morgonen därpå var den borta.
Buren var låst, inga tecken på intrång. Det här är utmärkt...
Ring Lestrade och säg att en kanin är på rymmen.
- Annars spelar vi Cluedo. - Nej, det gör vi inte om.
Offret kan inte vara gärningsman.
- Det står inte i reglerna. - Då är det fel på reglerna!
- En ringsignal. - Under halvsekunden.
En klient!
Dartmoor är en mytomspunnen plats.
Finns det nåt annat som lurar här ute? Något högst påtagligt...
Här pågår en av statens hemligaste verksamheter:
Forskningsanläggningen för biologiska och kemiska stridsmedel.
Sen andra världskrigets slut har det talats om Baskervilleexperimenten.
Genetisk modifiering, djur framavlade för strid.
Många tror att det på denna anläggning, mitt ute i det historiska landskapet-
- döljer sig ofattbara fasor.
Frågan är om alla är kvar där inne.
Jag var bara ett barn. Vi var ute på heden.
Det var mörkt, men jag vet vad jag såg. Jag vet vad som dödade min pappa.
Vad såg du?
- Jag skulle precis berätta det. - Jag vill helst redigera själv.
Naturligtvis.
Ursäkta mig.
- Ingen brådska. - Bara lite.
- Känner ni till Dartmoor? - Nej.
Det är ett unikt ställe. Det är liksom dystert men vackert.
Inte intresserad. Fortsätt.
När mamma hade gått bort, brukade pappa och jag promenera ute på heden.
Om vi hoppar till kvällen då din pappa dödades så brutalt... Var skedde det?
Det finns en särskild plats, en sänka som kallas Dewer's Hollow.
Det är ett gammalt namn för djävulen.
Och?
Såg du djävulen den kvällen?
Ja.
Den var jättelik.
Kolsvart päls och röda ögon.
Den tog honom och slet honom i stycken.
Jag minns inget mer. Jag irrade omkring på heden tills de hittade mig.
Pappas kropp återfanns aldrig.
Röda ögon, kolsvart päls, jättelik...
- En hund, en varg? - Eller ett genetiskt experiment?
- Skrattar ni åt mig? - Hur så, skojar du?
Pappa pratade alltid om det som pågick där. Om bestarna de avlade fram.
Folk skrattade åt honom. Tevefolket tog mig på allvar.
Det gjorde väl susen för turismen.
Henry... Det här hände för 20 år sen. Varför kommer du till oss nu?
Ni tycks inte kunna hjälpa mig, mr Holmes. Ni skrattar ju bara.
På grund av det som hände i går kväll.
- Hur vet ni det? - Jag la märke till det.
Du tog första tåget från Devon, åt en tråkig frukost och drack kaffe.
Du avfärdade tjejen mittemot, och nu längtar du efter dagens första bloss.
Slå dig ner och ta gärna en cigarett.
- Hur kunde ni lista ut allt det? - Biljetten har blivit klippt.
- Inte nu. Du stilar bara. - Fattas bara annat!
Du spillde svart kaffe och torkade med servetten.
Ketchupfläckar tyder på en tillagad frukost - sannolikt bara en smörgås.
- Hur visste ni att den var tråkig? - Det var ju en tågfrukost.
En tjej skrev sitt nummer på servetten. Av vinkeln att döma satt hon mittemot.
Siffrorna smetades ut när du torkade upp kaffet, men du fyllde i dem.
Att du snöt dig i servetten säger allt om ditt intresse.
Nikotinfläckar på fingrarna och händerna skakar.
Du fick inte röka på tåget och hann inte rulla nån i taxin.
Första tåget från Exeter går kl. 05.46, så nåt måste ha hänt i går kväll.
Har jag fel?
Nej, ni har rätt. Det stämmer helt och hållet.
- Jag hade hört att ni var snabb... - Det är mitt jobb. Tig och rök.
Båda dina föräldrar dog...
...när du bara var sju år gammal.
Vilket trauma. Har du nånsin undrat om du hittade på den här historien...
...för att få en förklaring? - Det tror dr Mortimer.
- Hans terapeut. Förstås. - Louise Mortimer.
Hon fick mig att återvända för att ta itu med mina demoner.
Vad hände när du gick ut där igen?
Din terapeut rådde dig och nu ber du en detektiv om hjälp.
Det är en egendomlig plats. Man känner sig rädd och kall inombords.
Poesin i Johns mejl till sin flickvän är roligare. Vad såg du?
Spår, på exakt samma ställe där min far slets i stycken.
- Man eller kvinna? - Varken eller.
Var det allt? Spår?
Dr Mortimer vinner: Konstruerade minnen efter barndomstrauma.
- Gäsp! Tack och adjö. - Spåren då?
Det kan vara vilka djurspår som helst. Seså, hem till Devon nu.
Mr Holmes, det var spår efter en jättelik spökhund.
- Säg om det där. - Jag såg spår...
Den exakta ordalydelsen. Säg det du sa alldeles nyss.
Mr Holmes...
...det var spår efter en jättelik spökhund.
Jag åtar mig fallet. Det här verkar lovande.
- Alldeles nyss tråkade han ut dig. - Du hör inte på, John.
- Hört talas om Baskerville? - Det är bekant. Hemligt ställe.
- Så ni kommer dit? - Jag har inte tid.
Men John meddelar allt av vikt eftersom han inte kan tyda informationen själv.
Inte tid? Du har ju inget annat fall.
Blåklocka! Den självlysande kaninen som försvann.
Ni kommer alltså inte?
Okej.
Visst.
- De behövs inte. Jag ska till Dartmoor. - Så ni kommer i alla fall?
Ett mystiskt försvinnande, en jättelik spökhund... Det får jag inte missa!
- De diskuterar visst frun i Doncaster. - Hon vet ännu inte om den i Islamabad.
Paddington Station.
Där ligger Baskerville.
Där är byn Grimpen. Då måste det där vara...
...Dewer's Hollow.
- Vad är det där? - Möjligen ett minfält.
Baskerville klassas som militärbas, så man vill hålla folk borta.
Tydligen.
Jag gör tre vandringar om dagen. Tipsa era vänner.
Och kom ihåg: Undvik heden om kvällen om livet är er kärt.
Det är kyligt.
- Den minnesbilden förändras inte. - Vad förändras?
Det är nåt mer. Ett ord.
"Liberty."
- "Liberty"? - Och ett ord till.
"In."
"Liberty In." Vad kan det betyda?
- Ledsen att vi inte hade ett dubbelrum. - Det gör inget. Vi är inte...
- Varsågod. - Tack, du ska få växel.
KÖTTLEVERANS
Så där...
På kartan fanns skyltar med korslagda benknotor.
- Sjörövare? - Nej då.
Grimpens stora minfält, kallas det. Det är Baskervilles provanläggning.
Det har funnits i 80 år, men få vet nog vad som finns där.
- Sprängämnen? - Inte bara det.
Om man tar sig in där har man tur om man bara blir sprängd, sägs det.
Det är illa för turismen. Tack och lov för demonhunden.
Har du sett dokumentären? Vi får tacka Henry Knight och hans helvetesbestar.
- Har du sett hunden? - Nej.
Fletcher har sett den. Han leder turistvandringarna.
Så lämpligt för kommersen.
- Visst är det full rulle, Billy? - Odjursskådarna är många.
Allt som krävs nu för tiden är att nån skriver en rad på Twitter.
Jag förstår inte hur vi törs sova om natten. - Eller hur, Gary?
- Jag sussar sött. - Prat!
- Han snarkar. Gör din det? - Har ni chips?
Ja. Nej då, sköt om dig.
Får jag slå mig ner?
Det är inte sant, va? Du har väl inte sett spökhunden?
- Är du reporter? - Nej, jag är bara nyfiken.
- Har du sett den? - Kanske.
- Har du bevis? - Varför skulle jag avslöja det för dig?
- Jag ringde Henry... - Det blir inget vad, John.
Vadå för vad?
Jag slog vad om 50 pund att du inte kunde bevisa att du sett hunden.
Då förlorar du dina pengar.
Jag såg den för en månad sen uppe i sänkan.
- Det var dimmigt dock. - Inga vittnen, som vanligt.
- Där... - Ska det där kallas bevis?
- Jag vinner, John. - Det finns mer.
Folk undviker att gå upp dit.
Man får en kuslig känsla.
- Spökar det? Ska det övertyga mig? - Larva dig inte!
Men det finns nåt där ute, nåt som har rymt från Baskerville.
- En klon? En superhund? - Vem vet vad de förorenat vattnet med!
- Jag litar inte ett dyft på dem. - Har du inget bättre att komma med?
Jag skulle ut och fiska med en kille som jobbade på försvarsdepartementet.
När han dök upp var han likblek.
Jag ser honom framför mig. "Fletcher, i dag har jag sett saker..."
"...som jag aldrig vill se igen. Fasansfulla saker."
Han hade besökt en militäranläggning som Porton Down eller Baskerville.
Och i deras hemliga labb...
...hade han sett fasansfulla saker.
Råttor stora som hundar, sa han.
Och hundar... stora som hästar.
50 pund, var det.
Tackar.
FARA
FÖRBJUDET OMRÅDE
Legitimation.
Tack.
- Hur kan du ha tillträde hit? - Kortet gäller inte bara här.
Det är min brors, obegränsat tillträde. Jag... kom över det för länge sen.
Strålande. Vi blir avslöjade på fem minuter.
"Vi tänkte kika runt på er militärbas." "Kul! Stig på. Teet är klart."
Om vi nu inte blir nedskjutna.
- Mycrofts namn banar verkligen väg. - Han är i princip regeringen.
Vi har 20 minuter på oss innan de anar oråd.
- Har det hänt nåt? - Visste ni att vi skulle komma?
Er inpassering registrerades. Furir Lyons, vakten. Är nåt på tok?
- Vi brukar aldrig bli inspekterade. - Hört talas om stickkontroll?
Kapten John Watson, Femte Northumberlandinfanteriet.
- Major Barrymore lär vilja tala med er. - Vi har inte tid, visa oss runt nu.
- Det är en order. - Uppfattat.
- Snyggt. - Fint att få utnyttja sin grad igen.
- Hur många djur har ni här? - Många.
- Har nåt djur rymt? - De är inte smarta nog att ta hissen.
Såvida de inte får hjälp.
- Vilka är ni? - Jag visar dem runt, dr Frankland.
Trevligt med nya ansikten. Passa er så att ni inte blir kvar här.
- Hur långt ner går hissen? - En bra bit.
- Vad finns där nere? - Vi måste ha soptunnorna nånstans.
- Vad är det ni gör här? - Det trodde jag att ni visste.
- Det är ju en inspektion. - Jag är ingen expert.
Allt från stamcellsforskning till förkylningsvaccin.
Men i huvudsak biologiska och kemiska stridsmedel?
Krigen avlöser varandra, ständigt nya fiender att bekämpa.
Vi provar Harlow 3 nästa gång.
- Dr Stapleton? - Stapleton...
- Vilka är det här? - Inspektion på order från högre ort.
Vi förväntar oss en tillmötesgående attityd. Vad är er roll?
En tillmötesgående attityd, var det.
- Jag får inte avslöja det. - Ställ nu inte till det för er.
Jag gör både det ena och det andra. Jag gillar att blanda saker.
Oftast arvsmassa, ibland riktiga fingrar.
Namnet var bekant... Sen säger folk att de inte tror på sammanträffanden...
BLÅKLOCKA
- Har ni pratat med min dotter? - Varför måste Blåklocka dö?
Den försvann från en låst bur. Bevisligen ett insiderjobb.
- Var det för att den lyste i mörkret? - Jag förstår inte vad ni menar.
MISSTÄNKT INTRÅNG
- Vi har sett tillräckligt. Tack, furir. - Stopp ett tag!
Gjorde vi intrång för en kanins skull?
BEHÖRIGHETSKONTROLL MISSTÄNKT INTRÅNG
KONTAKTA MYCROFT HOLMES
23 minuter. Mycroft börjar tappa stinget.
Hej... igen.
- Major... - Det här är tamejfan skandal!
Major Barrymore?
Vi är imponerade. - Inte sant, mr Holmes?
Vi skulle ju slippa byråkratiskt trams. Inspektioner?
Ni kan inte lämnas utan tillsyn för all framtid.
De är obehöriga. Jag fick meddelande.
- Vilka är ni? - Nåt måste ha blivit fel.
- Uppenbarligen inte, Mycroft Holmes. - Datorfel hamnar i rapporten.
- Vad är det som försiggår? - Jag vet vilka dessa herrar är.
Jag har svårt för ansikten numera, men jag väntade mig inte att se mr Holmes.
Kul att se dig igen, Mycroft!
Jag hade äran att få träffa mr Holmes på WHO-konferensen i...
Var det Bryssel?
- Wien. - Så var det!
Det här är Mycroft Holmes, det har skett ett misstag.
Då får ni stå för det, dr Frankland.
Jag följer dem ut.
- Tack. - Det gäller Henry Knight, eller hur?
Han ville ha hjälp, men tänk att han uppsökte självaste Sherlock Holmes!
Jag är jämt inne på er sajt.
Men jag kände knappt igen er utan hatten.
Jag följer bloggen också, dr Watson. Det där rosa fallet...
- Känner ni Henry Knight? - Jag kände hans pappa.
Han hade knäppa teorier om Baskerville, men han var en god vän.
Jag kan inte prata nu. Ta mitt mobilnummer.
Ring om jag kan vara till hjälp.
Vad är er uppgift här?
Jag skulle gärna tala om det, men då måste jag döda er.
Det vore ytterst ambitiöst.
- Berätta om dr Stapleton. - Jag talar aldrig illa om en kollega.
Och i hennes fall har ni heller inget gott att säga?
Jag hör av mig.
Nå? Vad var det där om kaninen?
Kan du låta bli med det där den här gången?
Du spelar mystisk och viker upp rockkragen för att se cool ut.
Det gör jag väl inte?
Mejlet från Kirsty om den självlysande kaninen...
Kirsty Stapletons mamma ägnar sig åt genmanipulering.
Hon gjorde dotterns kanin självlysande.
Hon har infogat en fluorescerande gen i kaninens arvsmassa.
Så?
Dr Stapleton har utfört hemliga genexperiment på djur.
Frågan är om hon har laborerat med nåt farligare än kaniner?
Det innefattar rätt mycket.
Hej! Kom in.
Det här är...
- Är du... rik? - Ja.
Jag ser två ord framför mig.
- "Liberty..." - Frihet.
"Liberty" och "In".
Inget mer. Har ni tagit mjölk?
- Säger det dig nånting? - "Enda sanna friheten finns i döden."
- Vad händer nu? - Sherlock har en plan.
Vi går ut på heden och ser om du blir överfallen.
- Det borde ställa saken på sin spets. - Ska jag gå ut där på kvällen?
Kallar du det en bra plan?
Det är enda sättet att få reda på bestens tillhåll.
Sherl?
U-M-Q-R-A..."Umqra"?
Sherlock?
FARA
Sherlock?
Jag träffade en av dina vänner - dr Frankland.
Jaså, han!
- Han verkar orolig för dig. - Han har varit hemskt vänlig mot mig.
Han kände din pappa. Hade han inget emot Franklands jobb på Baskerville?
Är man kompisar, så är man. Se bara på dig och John.
Han är en rätt enkel kille, medan du...
De kom överens om att aldrig prata om jobbet.
Där är Dewer's Hollow.
Sherlock?
Herregud, herregud, herregud...!
Såg du den?
- Hörde ni? - Vi såg den!
Nej, jag såg inget alls.
- Vad pratar du om? - Jag såg inget alls.
Han måste ha sett den. Jag såg den, så han måste ha sett den!
Varför säger han så? Den var där, jag lovar!
Sätt dig och slappna av. Du ska få nåt som hjälper dig att sova.
Det här var goda nyheter, John. Det var bra.
Jag är inte galen. Det finns en spökhund där ute.
Och Sherlock såg den. Det kvittar vad han säger, han såg den.
Han är fullständigt manisk.
Helt övertygad om att det stryker omkring en muterad hund på heden.
Men det gör det inte. Om vi kunde skapa såna skulle de finnas till försäljning.
Det var nån som signalerade på heden, ett morsemeddelande.
Jag fick inte ut nåt av det.
U-M-Q-R-A. Säger det dig nånting?
Så vad vet vi?
Det finns spår. Både Henry och guiden har sett avtryck.
Alla tre hörde nånting.
- Det kanske är nån med en stor hund. - Henry har rätt.
Jag såg den också.
- Va? - Jag såg den, John.
- Vad såg du? - En spökhund nere i sänkan.
Den var jättelik!
Nu måste vi sansa oss.
Du, av alla människor, kan inte bara...
Nu håller vi oss till fakta.
När man uteslutit det omöjliga återstår sanningen, även om den är osannolik.
Vad betyder det?
Jag är rädd, John.
- Rädd! - Sherlock...
Jag har alltid kunna undvika att påverkas.
Och avskärma mig från känslor. Men min kropp sviker mig nu.
Intressant det där med känslor - den svaga punkten.
Såja, "Spock". Ta det lugnt.
Du har varit rätt spänd på sista tiden. Du blev bara lite skärrad där ute.
- Skärrad? - Det var mörkt och läskigt.
Det är inget fel på mig.
Sherlock...
- Sherlock? - Det är inget fel på mig!
Ska jag bevisa det?
En stor hund - det är din lysande teori.
Vi börjar med dem. Änkan och hennes son, den arbetslöse fiskaren.
Hon har en terrier vid namn Whisky, knappast skräckinjagande.
Tröjan är knappt använd. Han ogillar den, sannolikt en julklapp.
Han är ute efter sin mammas pengar och bjuder henne på mat-
- men snålar med sin egen.
Han tog bara in en förrätt och hon är nästan klar med efterrätten.
Han har det knapert, det syns på manschetter och skor.
Och bara en mor skulle ge en sån julklapp.
Ärren är från fiskkrokar. De är gamla, så han har varit utan jobb länge.
Nu vänder han sig till sin mor som är änka.
Hon har sin mans vigselring i en halskedja.
Hon är välklädd, men hennes billiga smycken har bara affektionsvärde.
Hundhår på benet, men inte över knäet. Alltså är hunden liten.
En terrier närmare bestämt, som heter Whisky. Hon sa det på tåget.
Jag använder nämligen mina sinnen. Jag mår prima, så lämna mig ifred!
Visst, som du vill.
- Varför skulle du lyssna på din vän? - Jag har inte "vänner".
Jag undrar varför.
Åh, mr Selden, du gjorde det igen!
Det är bältet som slår emot.
Snälla nån!
HENRYS TERAPEUT ÄR PÅ PUBEN, S.
Och?
FRÅGA UT HENNE!
VARFÖR DET?
HÄMTAR BILD...
Vilken usling du är.
- Mer vin, doktorn? - Försöker doktorn få mig berusad?
Jag trodde först att du flörtade. Sen började du fråga om mina patienter.
- Jag är en av Henrys äldsta vänner. - Jag pratar inte om mina patienter.
Han har berättat om sina äldsta vänner. Vem av dem är du?
En ny? Men hans pappa var inte din patient.
- Han var väl en konspirationsdåre? - Man är bara knäpp om man har fel.
Han var fixerad vid Baskerville och det som pågick där.
Henry kan väl också ha börjat inbilla sig?
- Varför skulle jag prata om det? - Du är orolig och jag är en kollega.
Dessutom har jag en annan vän som kanske har samma problem.
Dr Watson! - Hejsan.
- Hur går utredningen? - Utredningen?
Läser ni inte bloggen? Sherlock Holmes - privatdetektiven!
Det här är hans assistent, och även sambo.
- Dr Mortimer, Henrys terapeut. - Hallå där. Bob Frankland.
Jag har hållit ett öga på Stapleton. Sherlock kan höra av sig vid tillfälle.
Bjud honom på ett glas i stället. Han verkar gilla dig.
God morgon! Hur mår du?
- Jag har inte sovit så bra. - Jag ordnar kaffe. Titta, en fläck!
Jo, i går kväll...
Varför sa du att du inte hade sett spökhunden?
Varför säger du "spökhund"?
- Vad menar du? - Är det inte lite märkligt?
Du sa: "Mr Holmes, det var spår efter en jättelik spökhund." Varför spökhund?
- Jag vet inte... - Jag hoppar över kaffet.
- Löste du morsemeddelandet? - Nej.
U-M-Q-R-A, eller hur?
Det var ingenting. Glöm det, det ledde ingenvart.
Kom du nånvart med Louise Mortimer? Fick du inte ur henne nåt heller?
- Nu skämtar du. - Jag försöker bara bryta isen.
Det passar dig inte att skämta.
John... Det som hände i går kväll var nåt alldeles nytt för mig.
- Sherlock Holmes blev rädd. - Nej, jag kände tvivel.
Tidigare har jag alltid kunnat lita på mina sinnen.
- Du tror väl inte att du såg ett odjur? - Nej, men så var det.
Så frågan är hur. Hur?
Just det.
Då har du nåt att följa upp. Lycka till.
Jag menade det jag sa förut.
Jag har inte vänner.
Bara en.
Visst.
John? John!
Du är fantastisk! Inte den mest lysande av människor-
- men vissa medelmåttor har en otrolig förmåga att locka fram snillet i andra.
Förstör inte ursäkten nu. Vad har jag gjort för att locka fram snillet?
- Jaha? - Tänk om det är separata bokstäver.
- En förkortning? - Ingen aning, men...
- Vad gör du här?! - Kul att se dig med. Jag har semester.
Hej, John. - Vad har ni för er? Är ni på jakt efter helveteshunden?
- Jag väntar på en förklaring. - Semester, sa jag.
Du är brun som en pepparkaka. Du är snarare nyss hemkommen.
Det här är Mycrofts verk.
Han skickar min "skötare" inkognito för att spionera på mig.
- Är det därför du kallar dig Greg? - Han heter så.
Jag är inte din skötare eller din brors tjänare.
Du kan vara mannen vi behöver.
Jag har inte varit overksam. Jag kan ha kommit nåt på spåren.
Det här är väldigt mycket kött för en vegetarisk restaurang.
En skräckinjagande kriminalkommissarie kan komma väl till pass.
- Vad är det här? - Jag har gjort kaffe åt dig.
Du behöver inte be om ursäkt längre.
Tack.
Jag har inte socker i.
Kvittona är upp till två månader gamla.
Gott.
- Fick ni idén efter tv-inslaget? - Det är jag.
Förlåt, Gary. Efter baconmackan jag åt på Cals bröllop var det klippt.
Vi försökte bara rida lite på vågen.
En stor vildhund på heden var ju rena Loch Ness-odjuret för oss!
- Var har ni den? - I ett gammalt gruvschakt.
Han trivdes bra där, men vi kunde inte tygla den jäkeln.
Han var ilsken.
För en månad sen tog Billy honom till veterinären och...
- Är den död? - Avlivad.
Ja, vi hade inget val.
- Det var bara ett skämt. - Hysteriskt roligt!
Ni har skrämt vettet ur en människa.
Han är faktiskt glad att du är här - i smyg.
Så roligt. Han vill väl omge sig med bekanta ansikten.
- Det har att göra med hans... - Aspergers?
Tror du på dem? Jag vet ändå inte vad de skulle gripas för.
Jag pratar med polisen här.
Det här var trevligt. Skönt att slippa Londonluften.
Så det var deras hund på heden.
- Det du såg var ingen vanlig hund. - Nej, den var enorm.
Ögonen var flammande röda och hela kroppen glödde.
Jag ska testa en teori på Baskerville.
- Du kan väl inte köra samma knep igen? - Jag är så illa tvungen.
Hejsan, käre bror. Hur står det till?
God middag. Slå av motorn, tack.
Jag måste söka upp major Barrymore. Du får börja leta efter hunden.
Börja med Stapletons labb. Det kan vara farligt.
Jag ger er så gärna tillträde överallt. Varför inte?
- Jag har aldrig hört nåt så befängt. - Jag blev lovad 24 timmar.
Inte en sekund mer. Jag lyder ordern högst motvilligt.
- Vad är ni egentligen ute efter? - Sanningen, kanske?
Jag förstår, rocken avslöjar er. Ni är en konspirationsteoretiker.
Leta på bara - efter odjur, dödsstrålar och utomjordingar.
Har ni såna här? Jag undrar bara.
Två stycken störtade här på 1960-talet. Vi kallar dem Abbot och Costello.
Lycka till, mr Holmes.
STOPP! FÖRKYLNINGSRISK
EJ TILLTRÄDE
Kom igen.
Vad i?
Hallå?
Kom igen nu...
Kom igen, svara nu.
Förbannat!
Den är här inne!
- Var är du? - Du måste hjälpa mig ut.
Jag är i det stora labbet.
- John? - Kom nu, Sherlock!
- Jag kommer. Fortsätt prata. - Då hör den mig.
Prata med mig. Vad ser du?
John? Vad ser du?
Jag vet inte, men jag hör den.
- Hörde du? - Håll dig lugn. Ser du den?
- Ser du den? - Nej.
Jag ser den.
Den är här.
- Är du oskadd? - Herregud! Det var spökhunden!
Jag svär! Det måste vara...
- Du måste ha sett den! - Såja, det är lugnt nu.
Det är det inte alls! Jag såg den - jag hade fel.
- Dra inte förhastade slutsatser. - Jag såg hunden.
Stor, röda ögon, glödande? Nej, det sista hittade jag på.
Du såg det du förväntade dig. Du blev drogad. Det har vi alla blivit.
Kan du gå? Det är dags att ta död på spöket.
Så ni är tillbaka? Vad gäller det nu?
Mord, dr Stapleton. Utstuderat, kallblodigt mord.
Ska ni eller jag berätta för Kirsty vart Blåklocka tog vägen?
- Vad vill du ha? - Jag vill låna mikroskopet.
- Mår du verkligen bra? Du ser blek ut. - Ingen fara.
Det var GFP-genen från en manet om ni undrar - i kaninerna.
Aequorea victoria närmare bestämt.
- Varför? - Vi ställer aldrig den frågan här.
Min dotter fick en labbkanin av miss- tag. Stackars Blåklocka måste väck.
- Vilken enastående medkänsla. - Jag avskyr mig själv ibland.
Så, kolleger emellan, vad har ni mer för hemligheter här?
Nån sysslar säkert med det nånstans. Utan tvekan.
- Kloning, menar du? - Ja, du minns väl fåret Dolly?
- Människor? - Varför inte?
Och djur - förutom får?
- Stora djur? - Storleken är inget problem.
Det är etik och lagar som sätter gränserna, och dem kan man tänja på.
Men det sker inte här på Baskerville.
- Jösses! - Jag hittar inget!
Det måste finnas en drog, nåt slags hallucinogent preparat.
Men det finns inga spår i sockret.
Jag såg hunden som min fantasi hade frammanat: Ett genmodifierat odjur.
Jag visste att mina ögon lurade mig. Narkotika var den troligaste orsaken.
Henry Knight såg den, men inte du.
Vi har ätit och druckit samma saker, men du har inte socker i kaffet.
Jag tog med socker från Henrys kök, men det är helt rent.
- Det kanske inte är en drog. - Det måste vara det.
Hur har vi fått i oss den?
Det måste vara nånting...
...i det dolda.
Ut med er. Jag måste besöka mitt minnespalats.
Han kommer inte att prata på ett tag.
- Vad kallade han det? - Minnespalatset.
Det är en minnesteknik - ett slags mental karta med referenspunkter.
Man placerar ut sina minnen på kartan och kan alltid återvända till dem.
Så det kan lika gärna vara ett hus eller en gata? Men han sa palats...
Det är typiskt honom.
Hound!
Herregud...
Herregud! Förlåt så hemskt mycket.
John...
HOUND-projektet - jag måste ha läst om det.
Experiment vid en CIA-anläggning i Liberty i Indiana.
Sök på H-O-U-N-D.
- Ingen behörighet. - Det måste finnas ett lösenord.
Det vore Barrymores i så fall.
Lösenord, lösenord...
Han satt här när han tänkte ut det.
Beskriv honom för mig.
En riktig pedant, gamla skolan, hårdför typ.
Han är gammaldags, en traditionalist som inte använder sina barns namn.
Stolt över sitt yrke. Vad finns i ögonhöjd?
Böcker, militära tidskrifter... Hannibal, Wellington, Rommel.
"De engelskspråkiga folkens historia" i fyra band av Churchill.
Fem olika biografier över Thatcher.
Ett foto från mitten av 1980-talet. Dekorerad far - militärförtjänstorden.
- Falklandskriget. - Då är Thatcher troligast.
- Är det lösenordet? - För honom duger bara förnamnet.
"HOUND."
PARANOIA SVÅRA SKADOR PÅ FRONTALLOBEN
FLERTALET MORD
Herregud...!
En ny hallucinogen drog som gjorde användarna oerhört lättsuggererade.
Den skulle användas antipersonellt och verka genom rädsla och stimulus.
- Projektet lades ner 1986. - För effekterna på försökspersonerna.
Och vad de gjorde mot andra. De blev sinnessjuka och extremt aggressiva.
Nån har återupptagit experimenten.
- För att finjustera drogen. - Men vem?
- Känner du igen namnen? - Nej.
Fem framstående forskare, för 20 år sen...
Vår vän står kanske i bakgrunden. Nån som var med vid experimenten 1986.
Kanske nån som säger cell phone efter en tids vistelse i USA.
- Han gav oss sitt nummer. - Bob Frankland.
- Bob sysslar ju inte med C-stridsmedel. - Men det var där han började.
Han har aldrig släppt tanken på att få drogen att fungera.
Då ringer vi och ordnar ett möte.
Hallå?
- Vem är det? - Du måste hitta Henry.
- Vad står på, Louise? - Henry tänkte tillbaka...
...sen försökte han...
Han hämtade sin pistol och försökte...
Han stack. Ni måste stoppa honom.
- Var är du? - I hans hus. Jag är oskadd.
- Vi skickar nån. - Henry?
- Han gav sig på henne. - Han är på väg dit där allt började.
Lestrade, ta dig till Dewer's Hollow. Var beväpnad.
Förlåt.
Förlåt mig, pappa.
- Låt bli, Henry! - Rör mig inte!
- Ta det lugnt, Henry. - Jag vet vad jag försökte göra.
- Lägg ner vapnet. - Jag vet vad jag är!
Det tvivlar jag inte på. Du har fått det noga förklarat för dig.
- Vadå? - Nån ville tysta dig.
Du hotade att förstöra drömmen, för du hade börjat minnas.
Försök komma ihåg vad som hände här när du var liten.
Jag trodde att hunden hade tagit min pappa.
För guds skull, jag vet inget mer!
Nej, Henry!
Tänk på orden som den vettskrämda pojken såg för 20 år sen.
Du hade börjat minnas vad som egentligen hände.
Det var inget djur, ingen best.
Det var en man.
Men du var bara ett barn som försökte hitta en förklaring.
När minnena kom tillbaka var du tvungen att stoppas. Ingen skulle tro på dig.
- Sherlock! - Det är bra nu.
Men vi såg ju den i går kväll.
Det var en hund som lämnade spår efter sig och skrämde folk.
Men bara en vanlig hund. En drog fick oss att hallucinera.
Rädsla och stimulus. Det är så det fungerar.
Men det har aldrig funnits nån best.
Sherlock...
- Nej, nej, nej... - Henry!
Henry!
Ser du den? - Han är inte drogad, så vad är det där?
- Vad är det? - Den är kvar, men det är bara en hund.
- Det är bara en vanlig hund. - Gode Gud!
Herregud!
Sherlock...
Nej... Nej!
Det är inte du!
Dimman... Drogen finns i dimman!
Det stod om luftburen spridning. HOUND-projektet - det är dimman!
Döda den, för guds skull!
- Titta på den, Henry... - Nej, nej.
Titta på den!
Din jävel...
Din jävel! 20 år av mitt liv!
- Varför dödade du mig inte bara? - Då hade folk tagit det på allvar.
Han måste undergräva allt du sagt om din far, och han hade medlen.
Ett kemiskt minfält. Behållare i marken som frigjorde gas när du kom hit.
Mordvapen och brottsplats är ett och samma! Tack för det här fallet, Henry!
- Helt suveränt. - Sherlock...
- Tillfälle... - Illa valt?
Det gör inget.
För det här betyder att min pappa hade rätt.
Han hade fått reda på nåt, eller hur? Det var därför du mördade honom.
Han hade upptäckt att du var inblandad i ett experiment.
Frankland!
Fortare!
Det är lönlöst, Frankland!
Tack, Billy.
- De lät inte avliva hunden, trots allt. - De kunde inte förmå sig.
- Jag förstår. - Det gör du inte alls.
- Nej. Känslor? - Precis.
Det som hände med mig i labbet...
- Vill du ha sås? - Hur kunde jag höra allt det där?
Du måste ha fått i dig gasen i labbet. Du såg själv de risiga rörledningarna.
- Ketchup, HP? - Du trodde att drogen fanns i sockret.
Det går ett tåg om en halvtimme...
Det var förstås du. Du låste in mig i labbet.
- Det var ett experiment. - Jag var fullständigt livrädd!
Du fick drogen i kaffet och sen iscensatte jag allt med Barrymore.
Det var strikt vetenskapligt.
- Den är här inne! - Fortsätt prata. Jag kommer.
Prata på! Berätta vad du ser.
Jag vet inte, men jag hör den.
Jag var tvungen att testa effekten på en medelmåttig hjärna.
Du vet vad jag menar.
- Men den fanns inte i sockret. - Du hade redan fått i dig gasen.
Du hade alltså fel. Den fanns inte i sockret - du hade fel.
Lite. Det kommer inte att hända igen.
- Påverkar det långsiktigt? - Det försvinner med kroppsvätskorna.
Då har det nog redan löst sig.
- Vad ska du göra? - Strax tillbaka.
Det återstår ett sista hundgöra.
Släpp ut honom.
Översättning: John Åhlén www.undertext.se